Du er så åndssvag, når mor er her. Vil du imponere hende?
- Du er ikke gal på ham, men på mig. - Gem det fis til dine patienter.
Han har ret. Han har fuldstændig ret.
Jeg kan ikke tale med ham.
- Måske skulle du prøve en ny taktik. - Hvad?
- Le, Lowenstein, le! - På sydstatsvis?
Og virker det ikke, slår du ham oven i hovedet.
Hvad synes du om mig, Tom?
Du har dit på det tørre! Du er rig. Din knægt skal afrettes lidt.
- Men ellers er du i den øverste 1%. - Du lyver.
Jeg tror, du er en meget trist kvinde.
Jeg kan godt lide, når du siger sandheden.
Og du er vist den første ven, jeg har fået meget længe.
- Kom, nu går vi i biffen. - Biffen?
- Fra Savannah Wingos filmarkiv. - Herligt! Hvor fandt du dem?
Jeg snuste rundt. Savannah må have gemt dem.
- Er det Luke? - Ja. Luke fjollede altid.
- Her har vi fået vores eksamen. - Fra underskolen?
- Hoppede I altid i med tøj på? - Ja, det gjorde vi faktisk.
- Og det er din mor, Lila? - Ja, det er miss Lila.
- Hun var meget køn. - Det er hun stadigvæk.
- Hvem tog filmene? - Far. Han købte kameraet engang.
Han ville stoppe fiskeriet og blive rig på film. Spørg mig ikke hvordan!
Savannah sagde, han altid tabte penge.
Mon ikke. Den omvendte kong Midas! Alt, hvad han rørte, gik galt.
- Hvad er det? Fortæl mig det. - En af fars bedste skøre påfund.
Han troede, tigeren ville lokke folk til. Men den skræmte dem væk.
Luke var den eneste, der ikke var bange for dyret.
Han fodrede ham, passede ham...
- Han var meget modig. - Hvad med dig?
Jeg behøvede ikke være det. Jeg havde Luke.
Det er vores ø. Det eneste sted, far rigtig ejede.
Da filmen blev taget, var den værdiløs.
Men for Luke var det det dyrebareste sted i verden.
Da han blev ældre, tog han til Vietnam og kom hjem som helt.
Han svor aldrig at rejse væk igen. Og det gjorde han heller ikke.
- Hvad skete der? - Mor fik øen ved skilsmissen.
Hun solgte den straks til staten. De ville bygge et kraftværk.
Luke blev rasende, kom med trusler. Staten lo.
Han sprængte en byggeplads i luften.
Så lo de ikke mere.
Og så?
Han fortsatte sin private krig. Folk kom til skade.
Savannah og jeg prøvede at stoppe ham, men de skød ham. Bingo!
Vil du have noget koldt at drikke? Hvad med en øl?
- Hvordan tog du hans død? - Standsede som en nedbrudt motor.
Og stadig ingen tårer på sydstatsvis?
Jeg græder skam. Til bryllupper, OL og under nationalsangen.
- Men ikke over Luke? - Hvorfor?
Det får ham sgu ikke tilbage.
Nej, men det fik måske dig tilbage.
Hej. Velkommen hjem. Dr. Wingo måtte tage på hospitalet.
Sover pigerne? Så tag du bare hjem.
- Hej, træner. - Hej, Sally.
- Hvordan har du det? - Godt nok.
Hvad gør man så her? Taler, skændes?
- Eller lader som ingenting? - Det ved jeg ikke.
- Vil du have noget juice? - Ja.
- Hvordan har Savannah det? - Den ene dag oppe, den næste nede.
Kan du lide psykiateren? Har du tillid til hende?
- Ja da. - Hvad var det nu, hun hed?
Lowenstein. Skal jeg tænde op?
Nej tak. Det er 33 grader udenfor.
Du har altid holdt på traditionerne.
Jack Cleveland vil giftes med mig.
- Skal du have en anbefaling? - Det var ikke sjovt.
Jeg syntes, det var det venligste, jeg kunne finde på lige her og nu.
- Hvad vil du selv? - Det ved jeg ikke.
En side af mig vil bare pakke og komme væk fra det her liv.
Det fungerer jo ikke mere.
En anden side siger, at intet liv kan fungere, hvis det her ikke gør det.
Hvordan kan jeg hjælpe dig, Sally?
Vel ved at prøve at forstå.
Sally, jeg er ked af, jeg har gjort dig usikker på dig selv.
- Jeg kan være en lukket skiderik. - Sommetider, ja.
Kun sommetider.
Kommer du?
Jeg sover her.
Det ville være for forvirrende.
- Sally. - Ja?
Men tak, fordi du spurgte.
Far er hjemme!
- Far? - Hvor er du, far?
Hvad er det for nogle skrigende grislinger? Jeg er sulten!
- I bliver gode med lidt sennep! - Du kan ikke fange mig!
Hvem har savnet mig mest? Der er penge i det!
Tag gummisko på, vi skal ud til farfar. Hej, Jenny.
- Kan du lide trøjen? - Ja tak, den er pæn.
Far?
Er du og mor oppe at skændes rigtigt?
- Nej, alt er helt i orden. - Du kan ikke narre mig.
Hvad skal jeg gøre med alle jer kvikke damer?
Giv mig et knus.
Chandler! Kom, hvis du vil hjælpe. Du med, Tom.
Mor, jeg har fået en fiskestang af farfar!
- Jeg vil pynte den. - Ja, det er din kage. Værsgo.
- Spis ikke af glasuren. - Jeg vil lave en.
Henry? Sæt dig til bords. Børnene skal blæse lysene ud.
Henry? Hørte du mig?
Vi skal synge for Tom og Savannah.
Jeg ser fjernsyn.
Vil du så komme og fejre dine børn!
Kom her, kvinde. Du giver mig ikke ordrer.
Det er mit hus, du er bare gæst! Tænd så for fjernsynet!
- Nej! - Det gør ikke noget, mor. Tænd det!
- Nej, far! - Jeg så fjernsyn!
Jeg er dødtræt af, at du aldrig viser mig respekt!
Fjernsynet er i stykker, din skid! Nu kan du se dine børn blæse lys ud.
- Kom, farfar. Far skal åbne nettet. - Jeg kommer, fødselsdagsbarn.
Jeg tog fiskestangen, jeg fik af dig, med.
- Skynd dig nu, far. - Her er vist ikke mange rejer.
Først skal man skubbe krabberne her over bord.
- Hvorfor, farfar? - Ellers dør de i solen og varmen.
Pas på pilrokker og havkatte. Der er langt til hospitalet.
Chandler. Du skal gøre mig en tjeneste.
Tag en reje og lad mig se dig fjerne hovedet.
Du tager den med tomlen... Se, om du kan gøre det med én hånd.
- Ja. - Det har du vist tag på, hvad?
Hent kassen derovre til de skidtfisk.
De elsker dig, far.
Braves tabte 3-0 til Dodgers i går aftes.
Ved du det, min dreng?
Ja, det gør jeg, far.
Stil den der. Ja, du kan blive rejefisker ligesom mig.
Farvel, piger! Jeg elsker jer!
- Hvordan kommer du til lufthavnen? - Jeg tager en vogn.
Jeg vidste ikke, hvor højt jeg elsker stedet, før jeg tog væk.
"Min sjæl græsser som et lam i det stigende tidevands skønhed."
- Det skrev du engang til mig. - Jeg skrev skidegode breve, ikke?
Du har mødt en i New York, har du ikke også?
Det ved jeg ikke.
Det gør jeg.
Nu gør du, som jeg siger, og siger undskyld til Newburys.
Todd Newbury kaldte os hvidt pak!
Og så viste du, vi er det, ved at slå ham!
- Er det ikke en flot udsigt? - Jeg vil hjem.
- Goddag, Tom. - Goddag, Reese.
- Jeg ville tale med mor. - Kom indenfor, hun venter dig.
Tak! Det er så pænt af dig at tale med os.
Det gør jeg gerne. Du ser som altid yndig ud, Lila.
Det er det, jeg altid siger: Mænd med succes er de rareste.
Sæt dig ned her, så skal Tom og jeg have en snak i mit arbejdsværelse.
Det er et orientalsk tæppe.
Fra Orienten.
Rører du min søn igen -
- bliver du krabbeføde i hele floden.
En Wingo rører aldrig en Newbury.
Og fortæller du, jeg har slået dig, får jeg smidt jer ud af byen.
Forsvind så.
Her er vist fugtigere end i New York.
Velstand klæder dig, mor.
- Du fik søreme, hvad du ville, hvad? - Begynd nu ikke, vel?
- Fortæl mig om Savannah. - Der er stadig lang vej igen.
Jeg har klippet artikler om sindslidelser ud.
Giv dem til hendes psykiater. Hører du?
- Hvad fortæller du lægen? - Alt, hvad der kan hjælpe hende.
- Drik din te, før isen smelter. - Jeg vil fortælle om Callanwolde.
- Jeg ved ikke, hvad du taler om. - Jo, vel gør du så, mor.
Vi lovede aldrig at tale om det. Jeg regner med, du holder dit løfte.
Vi var små, og det var dumt. Det ville gavne os at tale om det.
Det er mit liv og skal holdes privat.
Selvom det kunne hjælpe din egen datter?
Jeg behøvede ikke have fortalt det.
- Jeg vil ikke tale om det. - Det er jo problemet!
Og dit er, at du ruger for meget over fortiden.
Når jeg siger farvel, lukker jeg døren og tænker aldrig på det igen.
- Hvad med Luke? - Hvad?
Tænker du nogensinde på Luke?
Strejfer han aldrig dine tanker?
Hvem lærte dig at være så ond?
Det gjorde du, mor. Det gjorde du.
Men du lærte mig også, at selvom nogen næsten ødelægger en -
- kan man stadig elske dem.
Skulle det varme en mors hjerte?
Du må have tålmodighed med mig.
Du har gjort så meget, der gør mig skidegal.
Der er så meget larm i New York.
Sirener, horn, skrigeri...
Fløde, ingen sukker, ikke?
Ja tak.
- Jeg har noget at fortælle dig. - Ja, det ved jeg.
Jeg ved ikke hvordan.
Sig det bare.
Det regnede den aften.
Og mor var ved at lære os at danse.
En af de få gange, jeg kan huske, vi havde det sjovt.
Hvem mon det er? Ja, sådan.
- Tom! - Mor!
De brød ind i huset. Tre mænd.
Mor skreg: "Hjælp os, Tom." Jeg ville, men kunne ikke.
En af dem voldtog Savannah. En anden voldtog mor.
Det løser nok ikke alle Savannahs problemer. Men du bør vide det.
I guder, ja!
Og hvad er Callanwolde?
Fængslet de undslap fra.
Hvor gammel var Savannah, da det skete?
Tretten.
Og...
Hvad lavede du, mens det stod på?
Det ved jeg ikke.
Ved du det ikke? Løb du efter hjælp?
Nej.
- Hvorfor ikke? - Det ved jeg ikke.
Hvordan tror du, det kan være?
Fordi...
Sådan svarer et barn.
Du sagde før, at...
...der kom tre mænd ind. Hvad blev der af den tredje?
Hvor var han?
Tom? Der sker ikke noget.
Fortæl mig om ham.
Han sagde: " Rører du dig, skærer jeg halsen over på dig."
Råt kød. Han kaldte mig råt kød!
"Jeg ved ikke noget bedre end frisk, råt kød. "
Det, der skete med mig...
...var ufatteligt. Helt bogstaveligt.
Jeg vidste ikke, det kunne ske for drenge.
Jeg ville bare dø.
Især da jeg så Luke.
Luke to, mor en. Mens jeg ingenting gjorde.
Du kunne intet gøre. Du var kun en lille dreng.
Du havde ikke noget våben.
Det overrasker mig, du og Savannah overhovedet overlevede det.
Hvad skete der bagefter? Jeg mener...
Hvordan håndterede I det? Din far?
Hvem har sagt, vi fortalte det?
Fortalte I det ikke?
Lkke til nogen?
I må da have fortalt politiet det.
Herregud, Tom!
Mor sagde: " Det er forbi. Få de kadavere udenfor."
"Få det griseri fjernet."
Hun var sindssyg den nat. "Det er ikke sket, det er ikke sket."
Det gentog hun hele tiden.
Og hun sagde, at hvis vi røbede det, var hun ikke længere vores mor.
Når det blev morgen, ville det hele se bedre ud i solen.
Da vi havde begravet dem -
- gik jeg ind for at se til Savannah...
...for at se, hvordan hun havde det.
Hun prøvede at gøre, hvad mor havde sagt.
Prøvede at lade, som om intet var sket.
Hun havde sat curlere i håret.
Men hun havde taget kjolen på med vrangen ud.
Og da far kom hjem til middag -
- spiste vi, som om der ikke var sket noget.
Gud hjælpe mig!
Jeg tror, tavsheden var værre end voldtægten.
Tre dage senere forsøgte Savannah at tage livet af sig.
Hun kunne tie stille, men ikke lyve.
Og det er det, jeg kan lide ved S yden!
Sig noget, Lowenstein.
Hvordan har du det?
Jeg har det... godt nok.
Jeg troede, jeg ville bide i tæppet efter det her.
Men jeg har det forbavsende godt.
- Er du sikker? - Ja.
Hvad er jeg?
Jeg er lettet. Hemmelighederne er afsløret. Og jeg...
Du har virkelig lært at skjule din smerte, hvad?
Det har du gjort hele livet.
Den 13-årige dreng lider stadig forfærdeligt.
Det må du ikke gøre mod mig, Lowenstein.
Jeg kan føle din smerte, Tom.
Jeg kan føle den. Giv dig selv lov til at føle den.
Der skal mod til at føle smerte, Tom.
Du kan. Du kan godt klare det. Vær ikke bange.
Du har gemt på den så længe.
Slip den ud. Lad den slippe ud.
Du har så meget at græde over, ikke også?
Græd... græd.
Føl smerten. Du kan ikke hele dig selv på andre måder.
- Jeg er for gammel til det pis. - Kom, så gør vi det igen.
Er det barsk at blive gammel? Ude af form og over sin bedste alder.
Tag det ikke personligt, men jeg skal give dig mærker i hele fjæset.
- Det var mægtigt at lægge dig ned. - Er du klar?
Tænk at blive slået af en violinist! Giv en gammel mand en hånd...
Hvis jeg ikke kan lære dig fodbold...
Far?
Nå, sådan går sommerferien?
Greenberg ringede. Du har skippet to timer.
- Greenberg er led. - Han er streng. Det er gode lærere.
- Tom Wingo, Bernards træner. - Det glæder mig.
Jeg har hørt så meget om Dem.
Gå du hjem og øv dig på violinen. Måske kan vi nå lidt i morgen.
- Jeg anede ikke, han var så stærk. - Han spiller godt.
- Ikke violin med brækkede fingre. - Han sagde, De ville blive nervøs.
- Men han passer godt på. - Han burde være nervøs.
Beklager, jeg må afbryde træningen. Bernard skal på Tanglewood.
Med lidt disciplin kan han faktisk blive en god musiker.
- Det er Dem, der er maestro. - Jeg er glad for, De forstår.
Susan og jeg holder middag næste fredag. Vil De ikke med?
Jo tak, meget gerne.
- Hvordan har du det? - Godt.
Hvordan har hun det?
Efter omstændighederne vældig godt.
- Må jeg se hende? - Det vil hun blive glad for.
Hvordan går det, skat?
Jeg er her endnu.
- Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. - Lad mig bare holde om dig.
- Jeg er så ked af alt det her. - Du gjorde mig en tjeneste.
Men gør det ikke igen. Jeg kan ikke bære tanken om en verden uden dig.
- Der skal være kønt på Tanglewood. - Det vil jeg skide på.
- Jeg skrev til din træner. - Hvorfor?
Jeg skrev, han får en satans god fodboldspiller næste år. Du er barsk.
- Er jeg? - Du tog imod alt fra mig.
Og stillede op igen.
Du er den bedste træner, jeg har haft.
- Den eneste, du har haft. - Den bedste lærer, jeg har haft.
Tak, det er længe siden, en elev har sagt det.
- Hvorfor holdt du op? - For at lave noget mere fornuftigt.
Hvad for eksempel?
- Godt spørgsmål. Jeg ved det ikke. - Kan du ikke tage tilbage?
- Jeg ved ikke, om de vil have mig. - Jeg kunne skrive et brev...
Tak, men du skal gøre noget andet for mig.
Spil for mig. Din far siger, du er god.
- Her? Nu? - Hvorfor ikke? Sæt liv i kludene!
Godt, men det er lidt pinligt. Måske tror folk, jeg vil have penge.
Hvad er der galt med lidt ekstra gysser?
Så spiller jeg et stykke, jeg har øvet mig på.
Spillede jeg sådan, ville jeg ikke røre en fodbold.
- Hvad er der galt med begge dele? - Absolut ingenting.
Absolut ingenting. Her. Skynd dig, så toget ikke kører fra dig.
- Min far hader dig. - Ja, men han elsker dig.
- Farvel, Bernard. Jeg vil savne dig. - I lige måde. Farvel.
- Jeg skriver. - Det kan du lige tro!
- Og ryg ikke! - Hov, Bernard!
Måske får du brug for den her!
Jeg troede, klassiske pianister skulle se udtærede ud.
- Du kan få hende til bords. - Nej tak, hun er ikke min type.
- Godt. - Hvorfor siger du det?
Jeg tror, hun har en affære med min mand.
Har du hilst på alle?
Jeg er helt genert. Kingsley er en af mine yndlingsforfattere.
Tom! Det glæder mig, du kom!
Det glæder mig, jeg hørte dig spille igen.
Jeg så dig i Charleston sidste sommer.
- Brahms' violinkoncert. - Bartok.
Har du set en Stradivarius før? Det fineste instrument, der findes.
Jeg vil spille til ære for mr. Wingo.
Det er ikke så tit, vi har sydstatsgæster.
Hvad vil du høre? Jeg kan ikke så mange fodboldsange.
Godt. Hvad som helst.
For fanden, Herb. Ham Mozart skrev sgu nogle kvikke sange.
Er du rar at give mig en whisky med soda, tak?
Ja, sir.
Hvem er han?
En af Susans venner. Han er fodboldtræner.
Sødt.
Han er en ubetydelig kunstner.
Hvordan kan du sige det? Han hænger på Metropolitan.
- Det samme gør toiletpapir. - Tom!
Madison beundrer sydstatsforfattere.
Faulkner, O'Connor, Eudora Welty...
- Jeg elsker alle de overløbere. - Overdrivelser og excentricitet.
Ja, de er bindegale, ikke?
Du kender vel en del til galskab, Tom?
Jep.
Savannah Wingo er Toms søster. Kender du hende, Madison?
Ja, hun er god. Rigtig god.
- Hun er en af Susans patienter. - Det er helt utilstedeligt, Herbert.
Alle ved, du er de litterære kredses store healer!
Det er sært, du ikke får royalties.
- Hvad har du drukket, Herbert? - Spørg Tom, han skænkede.
- Prøvede du på at forgifte mig? - Ikke med vilje.
Men du ved jo, hvordan underbevidstheden arbejder.
Jeg kan lide dig, Tom. Din ilterhed, din Tara-stolthed.
- Du lovede at lade være. - Ja, jeg burde ikke stikke til Tom.
Men til dig, der har gjort min søn til en fodboldtosse.
Tænk at lade Bernard udsætte sine hænder for fare.
Tænk at komme her, når alle ved, du boller med min mand.
Du skylder Monique en undskyldning.
Du skylder mig en, din skiderik!
Skat, har du ikke sans for humor?
- Hvad hedder ham i dit nye stykke? - Jeg kalder ham D.S.
Han er bygget over en person her ved bordet.
- Ikke mig, håber jeg. - Hovsa!
Sydstatsdrengen har fat i din violin!
Skynd dig, den er ved at blive tung! Hvorfor varer det så længe?
- Hvad laver du dog? - Skat, har du ikke sans for humor?
- Den er over 1 mio. Dollars værd! - Ikke hvis jeg taber den.
- Lad være, Tom. - Sig undskyld til din kone.
- Du bluffer. - Muligvis.
Men effektivt. Ikke, din røv?
Undskyld, Susan!
Ærlighed klæder dig, Herbie.
Nu siger du undskyld til mig for din utilgivelige uhøflighed.
Din pikansjos!
Du må meget undskylde, Tom.
I kan søreme holde fester heroppe i New York.
Tom!
Vent, Tom!
Nu ved jeg, hvorfor du altid virker så trist.
Vær sød at tage mig med dig.
Jeg advarer dig. Tanken om at blive forelsket gør mig skrækslagen.
- Så lad os bare være venner. - Meget gode venner.
Lowenstein?
Jeg tror, jeg kan lide utroskab.
Det er derfor, det er gjort syndigt.
Gør bod, syndere! Slut jer til Herren!
- Det må jeg gøre efter i nat. - Jeg er i knibe.
Hvad? Hvorfor er du i knibe?
- Jeg er begyndt at kunne lide byen. - Hvorfor har du skiftet mening?
- Behøver du spørge? - Jeg trænger til bekræftelse.
Du kan få mig til at skifte mening om alt!
Hej, Tom. Varmt bagværk. Forstyrrer jeg midt i noget sjofelt?
Hej, Susan. Du ser pragtfuld ud i dag.
- Godt, I begge to fik et knald. - Hej, Eddie.
Vil du have smør på croissanten, skat?
Spørg ham.
Jeg talte med Bernard i dag.
Han inviterede mig op i weekenden. Jeg kunne ikke tro det.
- Jeg er dig så taknemmelig. - Hold op, det var ingenting.
Se, ejendommen går hele vejen rundt.
- Er den ikke smuk? - Ikke så smuk som dig.
Så er vi her. Herbert kan ikke lide stedet. Han nyser.
Jeg savner også kulilten. Tænk, at vi kun er en time fra New York!
- Og vi har også træer her hos os. - I mit næste liv vil jeg være dig.
Blive rig på tosser, have en super lejlighed -
- og et flot landsted. Og en fyr som mig.
Kom, så skal jeg vise dig rundt.
Se, er her ikke kønt?
- Der slog du tolv æg i stykker. - Og hvad så?
Ved du, hvad jeg tænkte, da jeg så dig første gang?
"Kors, hun hader mig. Hvorfor får hun mig til at føle mig så dum?"
- Hvad tænker du nu? - Lige nu?
"Hvorfor får hun mig til at have det så godt?"
Fordi hun elsker dig.
Lowenstein, Lowenstein...
Måske burde jeg sige Susan nu.
Nej, jeg elsker, når du siger Lowenstein.
Før jeg mødte dig, sov jeg dybt uden overhovedet at vide det.
- Jeg er bange. - For hvad, min skat?
Hvad sker der, når Sally vil have dig tilbage?
- Og hun vil have dig tilbage. - Hvorfor er du så sikker på det?
Jeg har afprøvet varen.
Spred benene helt ud. Nej, jeg er ikke sjofel.
Nu skal du tackle mig.
Grib!
Klar?
Jeg er for gammel til den slags. Det her er det bedste ved det.
Hvis vi bliver sammen, skal jeg så blive jøde?
- Nej, Herbert er ikke jøde. - Det ligger ellers til familien.
Luke er deroppe et eller andet sted.
Dumme røvhul!
Jeg så ham som en gud, da jeg var lille.
Hvordan ser du ham så nu?
Som et menneske, med begrænsninger som alle os andre.
- Bortset fra dig, du er perfekt. - Det er jeg langt fra.
Når jeg ser tilbage på mit liv, kan jeg se -
- jeg har været lammet i gud ved hvor mange år.
Hvordan kunne jeg blive i det ægteskab?
- Du fik en søn. - Ja, der var grunde.
Men ingen af dem gode nok.
Jeg har bare aldrig troet -
- at det her var muligt.
Og nu... vågner jeg om morgenen -
- og tænker hele dagen: " Er det ikke rart bare at have det godt?"
Jeg kan høre dig komme mod mig i gangen.
Og jeg kan ikke holde op med at smile.
Jeg smiler hele tiden.
Jeg elsker dig, Lowenstein.
Kan vi gå ind og elske hele natten?
Du har meget at lære om friluftslivet.
Jeg er glad for, du tog mig med.
Lowenstein siger, du snart kommer hjem.
Jeg tror, jeg er moden. Hvad med dig? Hvornår skal du hjem?
Det ved jeg ikke. Sally og jeg har problemer.
- Jeg havde tænkt at blive her lidt. - Du i New York?
Du kan aldrig rejse fra Syden!
- Du gjorde det. - Jeg elsker den ikke som dig.
Hallo?
Hej, Sally.
Hun ringede.
Vi vidste, det ville ske, ikke?
Men man er aldrig helt forberedt.
Hold bare om mig. Det føles, som om jeg skal dø.
Noget af det, jeg elsker ved dig, er -
- at du er den type, der går tilbage til sin familie!
Jeg må finde mig en rar jødisk dreng. I andre tager livet af mig.
- Har du det godt med at tage hjem? - Det tror jeg nok.
Godt.
Jeg er begyndt på en ny digtsamling.
Den hedder "Tidevandets fyrste".
Den er tilegnet en, der betyder meget for mig.
Det var Luke blevet glad for.
Den er tilegnet min bror -
- Tom Wingo.
Min hukommelse.
Tak, min søde skat.
Hvorfor gør du det så svært?
Du elsker hende bare højere. Indrøm det.
Nej, Lowenstein... bare længere.
Vi tilbragte vores sidste timer sammen i Rainbow Room.
Og dansede en stille dans.
Lige som i min drøm.
Jeg holdt hende i mine arme -
- mens jeg fortalte, at det var hendes skyld, jeg kunne rejse hjem.
Seks uger før var jeg klar til at forlade min kone, mine børn.
Jeg ville væk fra det hele.
Men det ændrede hun på. Hun forandrede mig.
For første gang følte jeg, jeg kunne give kvinderne i mit liv noget.
Det fortjente de.
Far! Far er kommet hjem! Har du noget med til mig?
Jeg vendte altså hjem til mit liv i S yden.
Og det er der, jeg med kone og børn vedgår mig mit liv, min skæbne.
Jeg er lærer, træner. Og en meget elsket mand.
Og det er mere end nok.
I New York lærte jeg, at jeg måtte elske mine forældre -
- med alle deres rædsomme skrøbeligheder.
Og at der ikke findes utilgivelige forbrydelser i en familie.
Men nu er det livets gåde, der holder mig oppe.
Og når jeg ser mod nord -
- ønsker jeg igen, at der blev tildelt to liv til alle mænd.
Og alle kvinder.
Sidst på dagen kører jeg altid gennem Charleston.
Og når jeg kører over broen mod mit hjem -
- føler jeg ordene forme sig inden i mig.
Jeg kan ikke standse dem eller forklare, hvorfor jeg siger dem.
Men når jeg er længst oppe på broen -
- hører jeg disse ord blive hvisket.
De bliver en bøn.
En beklagelse. En lovprisning.
Jeg siger:
"Lowenstein... Lowenstein."
Undertekst: SDI Media Group
Ripped by: SkyFury